Unger, våren 2013 ordnet vi de siste tingene før bryllupet.
Jeg var her og gjorde ferdig huset.
Kutt ut!
Barney og Robin øvde på dansen.
- Helt utrolig! - Vi kan bedre.
Innta posisjonene! Vi tar det fra begynnelsen.
Lily og Marshall pakket for året i Italia.
- Hallo? - Hvordan har favoritten min det?
Det er litt hektisk med flyttingen til Roma.
Jeg har en følelse av at jeg har glemt noe.
Er det ikke sprøtt? Er du der, Judy?
Skal dere flytte til Roma?!
Er det moren min? Ikke si noe om Roma.
- Har du ikke fortalt om Roma? - Det føltes ikke rett på telefonen.
Jeg tenkte å ta det når vi ses i julen.
Hadde du tenkt å fortelle det et halvt år senere?
Det var en lur plan. Fanken også!
- Hei, mamma. - Hvis dere skal flytte til Roma...
...så vil jeg treffe barnebarnet mitt!
Vi tenkte at dere kunne komme hit en uke.
Nei! Alt er pakket da.
Jeg har en bedre idé, mamma. Vi kommer til dere i en uke.
Jeg kan ikke! Jeg må jobbe.
Lily må jobbe, men Marvin og jeg kommer-
-og besøker deg i en hel uke.
Skal du ta fra meg spedbarnet mitt i en hel uke?
Skal vi drikke oss dritings og tenne på en bil?
Eller se på noe annet enn tegnefilm? Hva sier du, Teddy Westside?
I kveld er jeg Teddy Westchester. Jeg har litt å fikse i huset.
- Hvordan går oppussingen? - Jeg er faktisk ferdig.
Er du ferdig? Jeg vil se!
- Har Marshall sagt opp TV-en? - Ja, det er rene bondelandet.
Alt er klart for bryllupet. I kveld er det avslapping.
Vi skal feire at vi er fantastiske. Jeg har bedt om favorittbordet.
- Bordet ved vinduet. - Der vi så to bomser...
- ...slåss om et smørbrød! - Om et smørbrød!
- Vi ringte nesten politiet. - Men vi innså...
...at de elsket med hverandre over et smørbrød.
- Å, jeg hadde nesten glemt det. - Nei, er det...?
- Første sigaren vi røkte sammen. - Å, Barney!
Unnskyld meg? Heisan! Kan dere la være? Takk.
Vi skal ikke tenne dem her inne.
- Ja visst, men de lukter veldig... - Stramt.
Akkurat. Takk så mye. De lukter veldig stramt.
Kan dere la være? Takk.
Ok...
Unnskyld. Kan dere legge vekk posen?
Det er bare så uappetittlig å se den.
- Du ser uappetittlig ut. - Vi legger den vekk.
- Ha en hyggelig kveld. - Vi skal prøve.
- Ble de erkefiendene våre nå? - De har alltid vært det.
De viste seg bare først nå.
- Kristin...? - Alle sier det galt.
- R-en kommer etter i-en. - Kirsten.
Og før i-en. Jeg heter Krirsten.
- Bordet er klart. - De er "grursomme".
Vi bryr oss ikke om dem. Vi skal ikke la noen...
Nei, nei! Jeg har klaustrofobi. Jeg må sitte ved vinduet.
Nei, det er bordet vårt, bordet vårt, bordet vårt. Å!
Vi blåser i å feire. Vet du hva?
Vi skal sette de selvgode jævlene på plass.
Lily og jeg dro til Westchester.
- Hvordan er det i Minnesota? - Kjempegøy. Vent litt.
Jeg har lagd en velkomst-is.
- Liker du knuste nøtter? - Nei, nei, nei.
Jeg elsker knuste nøtter.
- Det er fint å være hjemme. - Hvordan går det med Judy?
Flott! Hun spøker om å ikke slippe oss av gårde.
Jeg fleiper ikke.
Judy vil overtale ham til å ikke dra til Roma.
- Hun slipper ham ikke. - Du innbiller deg det bare.
Jaså? Se på Facebook, da.
- Det betyr ingenting. - Jaså?
ROMA SUGER
- Det kan være noe. Du, Lily? - Hva er det?
Ok, nå kan du se. Du skulle ha lukket øynene.
- Vi gjør det om igjen. - Jøss! Har du gjort alt selv?
Som Ryan Gosling i "The Notebook".
- Ganske mandig før jeg sa det, hva? - Ikke engang jeg har sett den.
Tenk at barna dine kommer til å vokse opp i dette huset.
De kommer til å grille marshmallows her.
De kommer til å eksperimentere med stoff ute på verandaen.
De kommer til å sitte i sofaen og høre på kjedelige historier...
- Til salgs? Skal du selge huset? - Ja.
- Hvorfor det? - Jeg skal flytte til Chicago.
Skal vi putte noe i maten deres? Ripe bilen deres?
- Funker sigarene som dynamitt? - Sakte i bakkene, Per Ulv.
Han ser på vertinnen. En fyr som elsker kjæresten-
- ser på andre jenter ikke mer enn 14-15 ganger.
Ikke mer enn 16 ganger.
Så Krirsten tar forholdet mer seriøst enn han gjør.
- Det der kan ende ille. - Vi har et oppdrag.
Er det uflaks å få andre til å slå opp en uke før bryllupet?
Det er skikkelig uflaks... for Krirsten.
Jeg hater dette bordet!
- Hvorfor skal du flytte? - Chicago er perfekt.
Det er nesten som New York. Håret mitt er enda finere i vind.
- Dere skal jo flytte til Roma. - I ett år.
Du må være her når vi kommer hjem.
Jeg vil at du skal bo her med din blivende brud.
- Hvilken brud? - Jenta.
Hun som går rundt i New York med stilige støvletter-
-som jeg får låne når jeg vil.
- Hun finnes der ute, Ted. - Gjør hun? Jeg har lett.
Jeg har lett etter noen jeg kan elske, forgude og lage vafler til.
- Marshall kommer nærmest. - Han elsker vaflene dine.
Hun finnes ikke her. Vi får se i Chicago.
Kutt ut. Du kommer til å finne din store kjærlighet i New York.
Og du... Hvis du lar Judy overtale deg, -
- så får du aldri fylle raviolien min igjen.
Jeg skrur av høyttaleren. Mamma er kjempespent på Italia.
Hun spøker om å bli med til Roma og sove på sofaen.
Hun skal lage mat til oss hver dag.
Jeg fleiper ikke. Og du har ikke sagt nei.
Dermed har jeg din tillatelse.
Jeg må legge på.
"Jeg snakker politikk." "Jeg snakker om en dum podcast."
"Jeg sier noe på fransk." Takk, gode Gud.
Jeg har en plan.
Jeg vet at det funker, men det er risikabelt.
- Jeg er med. - Bra. Det er allerede i gang.
- Senatet får aldri igjennom noe. - Doug Mand sa det i podcasten.
Herregud! Herregud! Ja, ja! Ja...!
- Hva er det? - Jeg vil gifte meg med deg!
Ring i sjampanje er en klisjé, og det er feil sliping, men ja!
- Den er ikke fra meg. - Ikke?
Vi har bare vært sammen i sju år.
- Jeg skjønner. Du vil ikke binde deg. - Skulle jeg legge en ring i glasset?
Slik som du bøtter i deg, er det rart at du så den.
- Når flytter du? - Dagen etter bryllupet.
Hva?! Da skal vi jo være i bakrus og drikke Mimosaer.
Vi skal sladre om folk. Det er som julaften.
Hvorfor har du sånt hastverk?
Det er klart.
Du flytter fordi du tror at din store kjærlighet er her.
Om en uke er hun gift med din beste venn.
Jeg er midt oppe i noe!
Hvis du lar Judy bli med, så får noen andre massere føttene dine.
- Men det gjør hun gladelig! - Slutt å overreagere.
Ingenting ødelegger planen. Vi skal gjøre dette.
- Jeg elsker deg. - Og jeg elsker deg.
- Hallo? - Jeg ringer fra dommerkomiteen.
Du søkte om dommerembete for noen måneder siden.
Jeg har gode nyheter. Vi har en åpning.
- Hva mener du? - Vi vil ha deg som dommer.
Du vil ha meg som dommer. Jeg begynner om en uke.
- Kan vi legge til ett år? - Nei.
En skikkelig dommer med kappe og klubbe?
- Sprø sørstatsdialekt? - Nei.
- Må jeg være i New York? - Ja.
- Funker ikke høyttalertelefon? - Nei.
- Kan jeg ha en robot i mitt sted? - Nei.
Husker du Jor-Els hode i Supermann-filmen?
- Kan jeg være i Italia samtidig? - Nei.
Dette er en stor avgjørelse. Jeg er dårlig på store avgjørelser.
Vil du virkelig bli dommer?
Vi ødela et sju år langt forhold. Jeg føler meg...
- På topp? - Ja, og kåt.
- Det er ikke sant! - Skal de yppe med oss?
Du og jenta gjør opp. Vi gutta ser på.
- Hei. Vi har lett etter dere. - Dere fikk oss til å krangle.
Vi måtte ringe terapeuten vår. Ikke bra.
- Derfor står vi her nå. - Vi skal gifte oss!
- Jeg tar etternavnet hennes. - God kveld!
- Gratulerer! - Takk.
Det var oss. Vi gjorde det der mulig.
Vi er kule, og om en uke er vi ikke bare legendariske...
- ...men... - Gift.
...legendarisk gift!
- Robin Scherbatsky, jeg elsker deg. - Og jeg deg, Barney Scherbatsky.
Det høres bra ut. Tenk på det.
De er lykkelige. Jeg er glad for dem. Jeg ønsker dem et herlig liv.
Men det blir best hvis jeg flytter.
- Har noe skjedd med deg og Robin? - Nei.
- Fortell nå, Ted. - Hun ringte forleden.
Hun skulle grave opp et smykke i Central Park.
Jeg sto over intervjuet for å hjelpe henne.
Så begynte det å regne.
- Vi ses i bryllupet. - Ja.
Selv etter alle disse årene, er det en del av meg-
- som gjør hva som helst for å få Robin å smile.
Jeg ville tryllet fram smykket.
Jeg hadde skjært opp armen min, om smykket hadde rent ut.
Sånn skal man ikke føle for sin beste venns forlovede.
Jeg har tenkt å gå i bryllupet, men etter det...
- Hva er det? - Jeg vet hvor smykket er.
Jeg vet hvor smykket er. Det var for noen år siden.
Du skulle gifte deg med Stella. Gjett hvem jeg møtte i baren?
Lily! Morn, jenta mi! Jeg har et spørsmål.
Hvorfor gifter ikke Ted seg med meg? Unnskyld... Herregud! Unnskyld.
Jeg burde være glad for hans skyld.
Jeg skal flytte til Japan bare for å komme bort.
Og for å se terrakottahæren og muren.
- De er fra Kina. - Denne? Det er bare papp.
- Vi bør nok gå nå. - Jeg vet hvor vi skal.
Du er så rask når du er full, og du tar gode avgjørelser.
Central Park midt på natta. Du graver med en skje.
- Jeg har det! - Hva er det?
Mitt "noe gammelt".
Bestemor hadde dette smykket i rumpa under andre verdenskrig.
- Hvor var hun? - I Winnipeg.
Kom igjen, Lily! Det var en spøk.
Jeg skulle ha det når jeg giftet meg med Ted.
Nå tar jeg det med til Japan.
Hjelp meg å trykke smykket opp i rumpa, Lily.
Vi legger det i pennalet isteden.
Og så tar jeg med meg pennalet til Japan.
Lily? Trykk pennalet opp i rumpa på meg, er du snill.
Vent! Jeg må gjøre én ting til.
Det er veldig viktig.
- Det må gjøres nå. - Jaha.
Så spydde hun på meg. Det var en helaften.
- La du smykket i pennalet? - Ja, og det ble med til Japan.
Nei, det ble det ikke.
Det står på skrivebordet mitt. Det har vært hos meg hele tiden.
Smykket ligger i pennalet. Det er helt fantastisk!
Det blir verdens beste bryllupsgave. Hun kommer til å bli overlykkelig.
Tenk deg om.
FREDAG KL. 10 56 TIMER FØR BRYLLUPET
- Vi må dra! - Hva har jeg glemt?
Ingenting. Nå drar vi.
- Vent. Jeg har glemt noe. - Hva da?
- Nå skal vi gifte oss. - Ja!
- Tåteflaske til Marvin. Jeg vet det. - Om en uke er vi i Italia.
Jeg må legge på. Jeg elsker deg.
- Har du ikke fortalt henne det? - Jeg må ta det ansikt til ansikt.
Lykke til, herr dommer.
Hallo!
- Skal jeg ta i et tak? - Ja, takk.
Jeg vil ikke ødelegge bryllupet. Ikke fortell noen om Chicago.
Det er en storby med bra sport og ordentlig god pizza.
Folk kjenner til Chicago.
- Når drar du på mandag? - Tidlig.
Jeg må hjem på søndag.
- Hvordan kommer du deg hjem? - Jeg får ta toget.
En billett til Farhampton, takk.
Tekst: Lise Knudsen www.sdimedia.com